Про відношення НАТО до безпосередньої участі у війні красномовно свідчать її оцінки нападу на безпилотник над Чорним морем, падіння російських ракет на території держав НАТО й багато чого іншого.
Тим часом, очевидно, що можна називати себе першою або другою армією світу, але, станься опинитися в умовах реальної війни, твоя армія виявиться нездатною й буде робити фатальні помилки одну за іншою, як це ми бачили на прикладі російської армії протягом першого року широкомасштабної війни. Можна мати величезні ресурси, що перевершують ресурси супротивника, але ці ресурси швидко втрачаються в результаті відсутності бойових навичок. І доказом цього служать факти перетворення багатокілометрових колон військової техніки в палаючий металобрухт, перетворення протягом секунд сотень військовослужбовців ударом ракети в купи розірваних тел.
Навряд чи можна з усією впевненістю говорити про якусь армію як про першу, другу, третю армію світу, якщо ця армія не брала участь у серйозній війні.
Це відноситься й до НАТО. Крім того, не дуже розумно не скористатися з можливості налагодити взаємодію військ в умовах реальної війни, перевірити боєготовність.
Це можуть бути не цілі підрозділи, а група окремих військовослужбовців з різних спеціальностей: танкісти, льотчики, артилеристи, спеціалісти ППВ. Щось схоже не передачу досвіду нашим військовим спеціалістами Заходу.
Багато-хто буде говорити про те, що участь НАТО створить загрозу світової війни, що Росія отримає можливість заявляти про участь у війні військ НАТО. Але хіба ми не знаємо, хіба для когось є секретом, що Росія вже давно, за словами і Путіна, і його глашатаїв, воює з НАТО?